LIRICĂ ANGLOFONĂ
Hanane AAD
S-a născut în Lebanon unde a locuit, a studiat, a muncit, a scris, a publicat si si-a citit poemele. Călătorind mult s-a făcut cunoscută ca poetă în tări precum Franta, Germania, Austria, Tările de Jos, România, Turcia, India, Bosnia, Croatia, Macedonia, Estonia, Polonia si Lebanon. Scrisă în arabă, poezia ei a fost tradusă în 12 limbi: engleză, germană, franceză, română, olandeză, spaniolă, bulgară, hindi, croată, bosniacă, macedoneană si turcă. Până la începutul anului 2009 a lucrat în Lebanon pentru media scrisă, radio si televiziune, în domeniul culturii si al literaturii. Locuieste în Viena si din când în când publică articole în paginile culturale ale publicatiilor din Lebanon.
Cărti publicate:
(5 cărti, dintre care 4 sunt culegeri de versuri)
2010: „I carry my Freedom in my Mouth”
2005: „Pearls of the Sould Riding Value”
1999: „Like a Grain of Wheat”
1992: „The Echo of Nostalgia”
2001: „Dialogue of the Cultures and love of the Language” .
ESARFĂ PENTRU SUFLET
Îmi plac nespus esarfele,
moliciunea lor unduindu-se în falduri.
Îmi plac nespus esarfele,
le ador ca pe o taină.
Le dăruiesc gâtului meu cu bucurie,
Primesc un sal din partea lor.
Esarfa îmi saltă pe piept.
CORTUL LUMINII
Cutreierând străzile sub aura luminilor,
ochii mei umezi sunt la făgăduinta Împărătiei,
iscodesc umbra Domnului plutind către mine,
îi simt răcoarea între coaste,
îmbrătisez aerul din jurul chipului transfigurat.
Luminătorii cei mici sporind cu dărnicie,
Sunt, parcă, soaptele lui iubitoare si calde.
Mă plimb sub cortul luminii
Si mă văd ametită de fericirea vesnică.
HALUCINATIE LACOMĂ
Absolutismul meu
îmi face rău,
mă aruncă
într-o iluzie lacomă.
De ce mă implic eu, oare,
în durerile altuia?
De ce cred
că sunt el?
De ce îi sporesc cu a mea lacrimă lacrimile lui ,
aproape dăruindu-i tristetii sale suflarea de viată ,
aproape dându-i inima mea…?
ÎNTUNERICUL NEMILOS
de câte ori o vedea aprinsă.
Era contravenient sau nătâng.
Nu a stiut niciodată
că mâna lui era întinsă
spre inima mea
si o arunca într-un întuneric nemilos.
Îsi petrecea timpul stingând lumina,
Eu mi-am zădărnicit viata
văzând coridorul în întuneric,
precum o pesteră în care căpcăunii îmi amenintau
dormitorul noapte de noapte.
I-a trecut viata stingând lumina,
si mie, întristându-mă tot mai tare,
înăbusindu-mă, închipuindu-mi că cimitirul
vine târâs spre căminul meu.
Traduceri: Olimpia IACOB