LIRICĂ GERMANĂ
Rose AUSLÄNDER
(1901-1988)
Bucovina II
Tinut care
m-a creat
arid
păduros
dealul afinelor
negru-mieriu
Cîntece înfrătite
în patru limbi
în vreme învrăjbită
Desfăcuti
se revarsă anii
la malul scurs.
Bucovina III
Mamă verde
Bucovina
fluturi în păr
Bea
zice soarele
lapte rosu de pepene
lapte alb de porumb
le-am îndulcit
Conuri violete de pin
aripi de aer păsări si frunzis
Coama Carpatilor
te invită
părinteste
să te poarte
Patru limbi
cîntece în patru limbi
oameni
care se înteleg.
Satul Duminica
Înapoia zidului de luni
se află satul Duminica
pe care în timpul meu liber
îl vizitez cu plăcere
Aduc muntele meu iubit Rarăul
cu mine
si pe tiganca care cîndva
mi-a dăruit viitorul
Păsunile plîng cu mine
fiindcă vecinii de luni
mi-au otrăvit cîinele
El era un întelept
care cunostea limbajul tuturor mirosurilor
Tăranii mă ospătează
cu pîine de secară lapte si
povesti tesute colorat
Satul Duminica este verde
rîul este verde
ciobanii încrustează doine verzi
pe fluiere ce respiră.
Bucovina IV
Diamantină pădure verde
păduri de tufisuri în nord
pline de păsări voioase
în sud
răcoare nordică
molizi munti triunghiulari
Tară a patru cîntece
Oameni molcomi
privirile lor rotunde
se rotesc
în jurul patriei
cu forme multiple.
Privighetoarea mea
Mama mea a fost cîndva o căprioară
Ochii căprui-aurii
gratia
i-au rămas din vremea de căprioară
Aici era
jumătate înger jumătate om –
mijlocul era mamă
Cînd eu o întrebai ce i-ar fi plăcut să fie
ea zicea: o privighetoare
Acum este o privighetoare
noapte de noapte o aud
în grădina visului meu fără de somn
Ea cîntă Sionul străbunilor
ea cîntă vechea Austrie
ea cîntă muntii si pădurile de fagi
Bucovina
cîntece de leagăn
îmi cîntă noapte de noapte
privighetoarea mea
în grădina visului meu fără de somn.
In memoriam Paul Celan
„Mama mea bolnavă
nu s-a întors acasă”
Paul Celan
Nu s-a întors acasă
mama
niciodată abandonată
moartea
de fiu hrănită
cu lapte negru
acesta îl tinu în viata
înecată
în sîngele cernelii
Între rînduri tăcute
necuvîntul
în spatiul gol
luminînd
Mormîntul lui Paul Celan
Nici o floare plantată
aceasta ar fi de prisos
Nimic de prisos
doar
un mac sălbatic bîrfitor
cu limba neagră
ne aminteste
cine a înflorit.
sub el.
Tatăl nostru
Tatăl nostru
ia-ti înapoi numele
noi nu îndrăznim
să fim copii
Cum
ziceam Tatăl nostru
cu glas înecat
cu steaua de lămîie
bătută pe frunte
Rîdea nebuneste luna
satelitul vielor noastre
rîdea clovnul mort
care ne-a promis un salto
Tatăl nostru
îti dăm înapoi
numele tău
fă mai departe pe tatăl
în cerul
fără prunci
fără aer.
Traduceri de Laurentiu POP si Mircea M. POP