Constantin BOBOC
Poezie si destin
Semne de iarnă se văd
în zările albe.
Îngerii scriu poezii pe
noua eternitate.
„E greu să trăiesti numai
printre iluzii!” spune greierele
unei furnici carnivore care
îl înghite grabnic în
musuroiul de la Guantanamo!
Între TEROARE si IUBIRE
greierii mai pot cînta această
OEDIPIANĂ IDEE despre DESTIN?
Melancolie
Retras în chilia lui, argatul
culturii îsi scrie memoriile.
Dar BOIERII i-au dat teme
complicate de meditatie. Cea mai
grea dintre ele este: „De ce destinul
lor îi transformă mereu în CIOCOI?”
Detinutii politici
Am văzut cum detinutii politici
conversează la televizor
Prizonieri al unor idei obosite
mai discern ei limita dintre
identitate si ADEVĂR?
Cenzură
Comisiile actualitătii dispun
pentru fiecare CUVÎNT legi
ortografice si gramaticale. Cu
toate acestea, la colturi de stradă
între STÎNGA si DREAPTA, de ce oare
există eterne COLIZIUNI?
Iubire fără sens
Între masină si om s-a
iscat o ciudată relatie de
iubire. Oare este poezie întrebarea:
„Cine este adevăratul conducător?”
Pomul de iarnă
Aho, aho! Copii si frati
vrajba este un obicei sau
un ireversibil destin?
Între sentimente si ratiuni, poetul
încă nu stie de ce întotdeauna
ratiunile tortionare înving!