TINERI AUTORI
Kertin BOTEZATU
Tu locuiesti la mine-n palmă, sub argint.
Din când în când alergi până la încheieturi,
îmi despletesti venele si mi le strângi
în cheaguri negre – brătară caldă.
Esti semnul tremurat de lângă jugulară,
esti pleoapa ce se-nchide.
Dimineată te regăsesc dormind
între degetul mic si inelar.
Tu esti visul din venele mele.
De sub cojile inimii tale
am decupat umbra
umbră ascetică
de vânt si ploaie
rătăcită printre coloanele bizantine
ale sufletului tău decăzut.
Plouă cu suvite de noapte
peste păcatele tale.
Din buzele tale
curge parfumul narcotic
al inimii arse
parfum de frunză si os
cenusa nisipului
pământul norilor
somnul unei nopti bete.
Îti respir sufletul,
supradoză de durere.
Cu pene de corb
sub unghii
ai învătat zborul
prin piatră de tămâie
scrâsnet de carne.
Esti Icar fără ceară
te prind în mâna stângă
colivie
te-nchid în ochiul stâng –
uitare.
Fumul de tigară se coase de perete.
Patul nefăcut al iubirii,
sufletul doarme
în pânza de păianjen,
securea orologiului
peste gâtul tău subtire
ochii tăi închizându-se
spre colturi.
Inima ta se spală
în pânze negre.
Harfa răsturnată
în mijloc de gând.
Sub talpa ta tipă cântecul
frânturi de vis sub tâmple,
Respiri prin pielea mea.
Mâinile tale
cumpără pe un sărut
un pumn de suflet
sari din umbră în umbră
într-un picior
linii de sotron
pe soseaua sufletului
întinzi degete negre
pe spatele meu
aripi frânte
Premiul revistei „Poezia” la festivalul „Costache Conachi”, editia 2007