Nicolae CORNESCIAN
SUFLETUL SPART
***
în visul tău cresc drumuri zboruri margini
de cer topind aripile târzii
distantele multiplică imagini
în care să existi ar trebui
dar e septembrie si e tăcere
văzduhul e mai greu si mai umbrit
visezi copacul crucea în cădere
si ploi tesându-mi sufletul lichid
să lepăd umbra tot ce încă doare
ar trebui în noptile târzii
cu păsări prinse-n ultima migrare
astept să vii… astept măcar să fii
***
e toamnă-n vis iar păsări ruginite
agată zboruri către azimut
suntem străini cu aripi răstignite
reinventăm un crug necunoscut
din ce avem nimic nu ne desparte
văzduh cu frunze pene-n zări de fum
suntem atât de singuri si departe
de amintiri cu arborii de scrum
să respirăm să îmbrăcăm hlamide
de sperlă frunze arse sidefii
acoperă-mi arípile lichide
cu umbre ce rămân din reverii
***
uitându-ne străini pe malul serii
ne-ndură ulmii sufletul livid
făpturi de sticlă din lumina verii
păstrăm miasme aerul arid
ne pregătim de ultima migrare
eliberati din umbre de mercur
rămân în vis rafale de culoare
din toamna noastră-n frunze de velur
copaci de lut si crengi în coviltire
cărări de ceară-n stepe au rămas
să rezistăm învinsi de grea plutire
a beznei scurse-n anotimp retras
***
cunosti acest melanj de pene frunze
rugini din zbor prelinse noaptea-n gând
septembrie si inima doar grunz e
membrana umbrei soarta-ti măsurând
străină esti în completarea stării
de nepăsare-n clipe de-mprumut
trunchi de nisip întoarce depărtării
si lasă-mi doar o aripă de lut
răpit de ploi să simt cum cerul creste
în lacrimi descompuse în venin
sufletul tău în zbor se risipeste
peste o toamnă dintr-un alt destin
si uit că tu existi…
aceeasi toamnă ne desparte gânduri
străini suntem octombrie uitat
primesc scrisori rugină e în rânduri
în lacrimi simt un suflet înghetat
tac pentru tine sunt doar o trădare
aceste nopti cu iz din alt destin
tu risipeste-mi umbra mea de sare
în ploaia cu nuante de venin
din amintire lasă-mi doar o soaptă
cât speri să vin si uit că poti să fii
suflet străin ce suflet stins asteaptă
în toamnele tăcerilor târzii