Florin HALALAU
poezie de unica folosinta
citeste si da mai departe
cum ai arunca o privire
fugara
pe fereastra compartimentului
poezia dauneaza grav sanatatii
are prea multe E-uri
si alte vocale cîntate
n-o lasati la îndemîna copiilor
s-ar putea contamina
si într-o buna zi
sa înceapa sa zboare
copiii lumii doresc pacea
copiii lumii doresc pacea
o privesc lacom
cu nasurile turtite
de geamul murdar
al vitrinei
pacea zîmbeste rusinata
printre îngerasi de gips
si alte kitschuri
vecinatatea lor
o coboara în derizoriu
mai ceva ca manifestatiile
activistilor ghiftuiti
acolo în tîrgul de provincie
nu-i mai pasa nimanui
de porumbei albi
si de ramuri de maslin
si de picasso
nu mai vor sa auda
de hiroshima
si de surîsul ei hîd
de premiul nobel
de fericire la ordin
doar copiii
copiii lumii doresc pacea
zgomotul de cioburi
sparge linistea serii
poem de neînteles
nu încercati sa întelegeti ceva
din ceea ce scriu
nici macar eu
asa-zisul autor
nu-mi înteleg scrisul
comunic cu mine
doar prin semne
ea scrie
tu po ti mai mult
îi scrisese cineva în subsolul poeziei
cu talentul tau urias
poti construi hidrocentrale
versurile tale calde
ar însufleti generatii de tineri
de pe santierele patriei
ea în acest timp tot scria
paduri întregi cadeau sub furia
poemelor super long
ea
la etajul doisprezece al poeziei
singura cu gloria
scria
poezie de dorinta
ameteste-ma cu aromele tale
de femeie îndragostita
lasa-ma sa gust
laptele care curge prin tine
mustind pe piele
înnebunitor
lasa-ma sa ma
joc fecund
cu emotia ta de carne
crescuta indecent si întîmplator
din mine