TINERI AUTORI
Octavian MIHALCEA
AER S I TĂLPI
iubesti aripile chiar mai mult decât forta zborului
amenintată pe maluri de aer frânt
te asezi în genunchi te rogi săgetării
înspumatelor călătorii spre centrul tintei
spre inima culorilor
plutirea e scrisă în liniile tălpii
regulă atunci când nu striveste
PE FATĂ
unde primesc amprenta firii – chipurile înecului
se miscă pe fata apei un vers nerostit
e înteles traseul către orice punct
zvonul căderii fără păcat într-un glas adânc
contează numai contrastele ce vor putea suporta
amintirea suspansului reînvierii
acord întors cu mirare
poate cufundare în cioburile din oglindă
DARURI
va fi o fugă rece spre nisipuri
închidere între ferestre arse
materie scursă pe la colturi
pelerini ai simturilor
vom trăi sub raze inventate
ca dar primind
apăsarea istoriilor cu hoituri inspirate
cunoastere de interior pentru istorie
OCHI ÎN OCHI
ecrane întunecate dintr-un adânc ce contează
amintirile se nasc pe rând la umbra sângelui
alte frunze încercuiesc pântecele
iar vocile coboară lângă adormirea zilnică
dar o pânză nu seamănă cu alta
altă lume poate naste obrazul fin
noi fixări ochi în ochi
ALTE CIOPLIRI
alintare cu mângâierea focului
într-o geografie plină de palide statui
iată pasii imaginari ai destinului
filosofia cercului înaripat
odiseea ferestrei cioplite între frumos si bine
mâine să nu răsară din nou icoanele străine
UN JOC INFINIT
în seara asta surpările împrumută măsti
si trăiesc ritmul balansului
insomnia binecuvântată a cărnii
fluidul curge încă
prin ceea ce numim vene cunoscute
nasterea lumilor e urmărită din umbră
urmează fiorul repetat
nivel înalt al crăpării în ger
ger uitat pentru că ceva trebuia uitat
PLANTA MELANCOLIEI
ochiri aruncate în apele spaimei
aroma străbate inelul saturnian
ghemuiri la picioarele mielului
această gravură se lucrează în cupru
invocatie prăbusită
odată cu planta sfâsierii – melancolia