PARODII DE Lucian PERTA
Mihai Merticaru
Femeia
(Poezia nr.4/2008)
Cînd te priveste încruntată-i dezastru,
Poti să fii sigur că liniste n-ai,
Si-nchis ti-e prin asta si drumul spre rai,
Te pierde în lume si fă-te sihastru.
Dar astfel priveste doar cînd nu îi dai
Cînd cere, si-al noptilor astru,
La gît să si-l pună emplastru,
De vrei în prezenta-i să-i stai.
E-o scriere cuneiformă ce-o viată
Nu poti s-o-ntelegi omeneste,
E jar de Sahara, cu margini de gheată,
Asa că ascultă-mi cu mintea povată,
Si-atît cît mai poti –te păzeste,
Că-n plasă de-i cazi, esti un… peste!
Lucian Vasiliu
Reverii livresti la Cluj
(Poezia nr.4/2008)
Sînt coborît din tren de spaima certă
de-a nu tot trece de Cluj Napoca
cum
am mai pătit odată mergînd la mare
(de am ajuns în Deltă)
Cobor, nu e nimeni cu nicio floare.
La noi, la Iasi, cînd cobor,
Cîntă si mierlele de la casa Pogor…
Am o stare
dincolo de disperare,
îmi vine s-alerg împreună
cu prima poetă jună.
Dar nimeni, nimic, spre centru
pornesc
La primul colt mă ciocnesc
de poetul Ion Muresan.
Tocmai a luat un premiu pentru
neîntelegerea unui poem
si mai are un ban.
Se face seară si noapte.
Noi încă sîntem
înconjurati de frapiere si-o carte.
Spre dimineată la nota de plată,
scrisă citet româneste,
vine Adrian Popescu, ca un ucenic
ascultător, si plăteste…
De-atunci spun oricui si în tot locul
că Festivalul de poezie de la Cluj si-a atins scopul!
Gellu Dorian
Focuri
2. Flacăra
(Poezia nr.4/2008)
arde-n mine poezia, absolut toată cîtă mi-a rămas,
după ce si la Festivalul de la Sighet am făcut un popas,
acolo i-a dat foc unu, Perta ca la un, bărăgan cu scaieti,
si nu a intervenit nimeni să o stingă din multimea de poeti
în absenta iubirii am vrut să o sting cu poeme golănesti,
dar mi-au iesti vorbe prin tîrg că la vîrsta mea nu sînt lucruri firesti –
sînt obisnuit cu infernul, dar pe sotie nu poti să o minti,
cînd a observat că fumeg, a si plecat imediat la părinti
ducă-se cu Dumnezeu, as fi vrut să spun, dar ratiunea m-a făcut
să-i promit că mă las si de festivaluri si de prieteni de băut
si atunci, dintr-o dată, flacăra aceea nesănătoasă s-a stins
fiindcă-n cearsaful poeziei mirabilis muza mea m-a cuprins!
Ion Pachia-Tatomirescu
Democrat-sentimentalul-Arheoptelix V
(Poezia nr.4/2008)
De-acum, gata, am inventat salmul si pot
fi Doamne peregrin în azur cu tot
cu generatia resurectiei poetice românesti,
asta dacă tu Doamne nu te gîndesti
la ce altceva ar mai putea născoci
puiul tău de dac, înainte de a fi
latinizat complet acolo-n Timisoara,
c-aici începe totul si-apoi în toată tara:
si spionajul si fericirea absolută si paradoxismul,
să nu mai vorbim de chirurgia cu laser si capitalismul…!
Toate au trecut –fulger sferic prin inima mea,
precum pasărea Arheopterix, Doamne, cîndva,
compostînd norii începutului de lume…
Dar văd că nu mai faci nicio minune,
asa că, Doamne, rămîn în sfera mea
si am timp să scriu si la ,,Poezia”,
fiind democrat-sentimental pe moment,
despre poezie si sentiment.
Andrei Novac
Portret
(Poezia nr.4/2008)
Ea era asa precum
imperativele culturii o cereau –ca atare,
în toate anotimpurile si în toate vîrstele –
în vîrsta fumului era de fum
si-n vîrsta sării era de sare.
Ea are nouăsprezece inimi de înger
si foarte foarte multi ficati –
are nevoie de ei, să fiu sincer,
fiindcă zilnic de poeti îi sînt mîncati –
cînd am întîlnit-o prima oară, rătăcea
pe valul ultimei generatii de poeti…
atunci am strîns-o între pumni si-i a mea!
Victor Sterom
Umbra singurătătii
(Poezia nr.4/2008)
deasupra
tainei dincolo si dincoace
de Ploiesti am trecut toate
cele 33 de praguri si trepte ale poeziei
dar muza tot nu-mi dă pace
mă pune să scriu de dimineată
între cinci treizeci si opt treizeci
într-o umbrită singurătate
zeci si zeci
de poeme fără de timp
si eu să le umplu de viată!
Dan Dobre
Iarna
(Poezia nr.4/2008)
anotimp al medicilor, alb peste tot,
cu mantia-ti albă, tie ce îti pasă
că eu nici duminica, oricum mă socot,
nu pot sta-n familie la masă
gardă peste gardă ca si un ultraj
împotriva proastelor moravuri,
fii bună si îngheată si aste năravuri
si mă prevesteste-al Poeziei paj
si-apoi mă-ntegrează-n peisaj!
Petrus Andrei
Chemare
(Poezia nr.4/2008)
Ce frumos un curcubeu coboară
Pe mănoase plaiuri românesti.
Si pe el, cu mantia-i usoară,
Vine seara plină de povesti.
Fete mari, de cum se face seară,
Unduiesc serpeste primprejur –
Nu contează, iarnă e sau vară,
Ele te îndeamnă la huzur.
Sunet de caval mi te-nfioară
De îti vine-n ceruri să te sui!...
Asta da imagine de tară,
Ce păcat că dimineata nu-i!
Musata Matei
Dincolo de limite
(Poezia nr.4/2008)
(Parodie de încurajare)
asa, Musata, fii veselă, Musata,
mai există olimpiade
si festivaluri de poezie –
tineretea si talentul tău vor eclata,
sfidătoare, după cum se si cade,
în actuala, săracă Românie –
acceptă doar un timp si vei vedea!
tu numai să fii în ăst timp cuminte
si pură ca roua diminetii, Musata,
nu te mai gîndi la ce-i absurd si la moarte,
doar poezia lasă urme adevărate, tine minte –
eu îti spun cum si mie mi-a spus tata
cînd a plecat si el peste zăpezi, departe,
să nu mă-ncred în nelatine cuvinte!
la ce bun, vei zice, cînd fondul principal
se slavonizează de astăzi pe mîine –
tu doar fii atentă, actualul val
trece ca si valul, limba va rămîne!
oricum, fii veselă, străinii nu vadă
că tu ai probleme cu ce-o să rămînă –
si cînd vii din Cambridge, că vii, sper, fireste,
să traduci din orice, numai nu, din bravadă,
să traduci poezia română
moldoveneste!