Miquel Martí I POL
(Roda de Ter, 1929-Vic, 2003)
DACĂ VORBESC DESPRE MOARTE
Dacă vorbesc despre moarte e pentru că mor
si îndeosebi merită să vorbesti despre lucruri
care se cunosc la modul intens. Moartea mea,
de pildă, mi-e foarte cunoscută,
de multă vreme convietuim si încă
o să mai convietuim multă vreme, până când se rezolvă
o dată pentru totdeauna litigiul ce nicicând nu aduce,
în ciuda revoltelor, căi cu surprize.
Atunci va fi momentul elegiei
si cineva va trebui să-mi facă panegiricul
(în catalană, vă rog, si în decasilabi)
pe care eu, de-a binelea mort, o să-l ascult cu respect.
Dacă vorbesc atâta despre moarte e, poate,
pentru că-i lucrul pe care-l cred cel mai viu si vecin,
pentru a nu cădea în subtile pedanterii
care, în cele din urmă, nu duc niciunde.
Vorbesc deci despre moarte si mor.
Nu se poate pretinde mai multă onoare.