Luan TOPCIU
Poetul kosovan Halil Hageosai este
tradus pentru prima dată în limba română . Descifrînd sufletul
acestui autor cititorul român îsi va forma o impresie mai clară
despre poezia albaneză din Kosovo, deoarece poemele traduse poartă toate
elementele tipologice caracteristice poeziei creată în această regiune.
Sînt trăsături care, de altfel, îsi găsesc multe tangente cu
poezia modernă europeană, în spetă cu cea ermetică, unde modalitatea
de comunicare cu receptorul este fraza condensată. Această însusire
a operei sale se poate constata de la prima vedere. Ea se traduce prin excluderea
descrierilor lungi, figurilor concepute în mod clasic etc. Poetul ne
oferă o materie lingvistică rezumată, transmitînd însă cît
mai multe idei, cît mai multe sugestii lirice, cu cele mai putine semne
lingvistice posibile. Acest proces este posibil în orice limbă naturală,
cu atît mai mult cînd este vorba de limba albaneză, o limbă străveche
cu foarte multe posibilităti de exprimare lexicală si de ordin sintactic.
Poezia lui Hageosai îti aminteste, mai degrabă, de tablouri din pictura
minimalistă, unde esenta oglindirii lumii se reduce la cît mai putine
obiecte, realizate cu cît mai putine mijloace artistice, pentru a ajunge
cît mai repede la esenta lucrurilor, la chintesenta lor.
Hageosai se dovedeste a fi un poet profund si rafinat,
cu o capacitate de observare fină si de selectionare surprinzătoare, un artist
care stie să se oprească la momentul potrivit, să ia în considerare
detalii ce poartă o însemnătate pregnantă în poezia sa. Alegerea
cu elegantă a detaliilor poetice si fixarea momentului poetic prezintă un
deosebit interes pentru poet, pentru că pe el îl preocupă mesajul liric,
mesajele care nu depăsesc niciodată limitele poeziei, textul si discursul
poetic rămînînd esentialmente liric. Poetul gîndeste prin
figuri, articulînd ideile prin cuvinte încurcate cu imagini,
prin asocieri, prin cugetări asupra lumii, asupra realitătilor istorice,
dragostei, trădării, prieteniei, omului în general. Autorul încearcă
să pună unele întrebări, fără să aducă răspunsuri, infiltrate prin
conceptii personale.
Prelucrată din punct de vedere lingvistic, poezia lui
Hageosai ne invită să descoperim mesaje ascunse printre rînduri, în
subtext, în continutul vertical al textului, el ne oferă numai o latură
din universul său, pe cealaltă lăsîndu-ne nouă, pusi în postura
de cititori (sau receptori), să o descoperim, să o clădim, să o creăm. Este
o poezie care te implică în cel mai înalt nivel, te face să participi
si să colaborezi cu textul poetic. Actul trăirii acestor poeme se termină
din relatiile cu receptorul, pentru că, din însăsi natura lui, textul
poetic este un obiect polisemic, ipostază care presupune o deschidere la
infinit în relatiile cu receptorul (ca functie translingvistică si
transenuntiativă). Poetul întelege, rareori, sensul măsurii. Ceea ce
a spus si Michelangelo: sculptura este arta de a scoate din material si nu
de a adăuga. Asa procedează si Hageosai, scoate tot ce este în plus,
poezia rămîne în ceea ce poetul consideră ca fiind foarte
importantă, fără prolixitate, explicatii inutile, cuvinte, semne care încurcă
fără nevoie poezia.
În general poezia este scurtă – pare mai mult rezultatul
unei reduceri lingvistice si a ideilor, imaginilor, asociatiunilor, cugetărilor,
decît o poezie concepută ca atare. De asemenea, putem spune că poezia
devine, prin condensare, profundă, ermetică, plină de magie, expresivitate
etc. Prin materialul poetic ce rămîne după atîtea prescurtări
si condensări, poetul îsi face griji pentru combinări posibile ale
cuvintelor, ideilor, imaginilor, pentru combinatii lingvistice, suficiente
pentru a clădi o poezie care să genereze idei.
Poetul filozofează prin cuvinte în discursul său
liric; Hageosai a ales mijloacele adecvate pentru a cugeta, poezia rămîne
esentialmente sprijinită în mijloacele specifice artei.
De cîte ori am vrut să mă plimb prin vanităti
Toate străzile erau legate nod
De cîte ori am vrut să mă scufund în singurătate
Gîndurile miroseau a mucegai
De cîte ori am vrut să mă odihnesc
Timpul a întîrziat să vină
De cîte ori m-am plimbat prin lucruri fără de sens
Din capul meu a iesit fum.
(Străzile s-au legat nod)
Textul poetic de mai sus oferă atitudini existentiale asupra solitudinii,
cugetări asupra ontologiei fiintei umane, asupra timpului si curgerii lui,
asupra rostului vietii si lucrurilor lipsite de sens. Hageosai, în
căutarea drumurilor lui, în încercarea de a dovedi experiente
existentiale, denotă esecuri, vanitate, goliciune. Poetul rămîne un
gînditor liric, filozofia sa ne oferă sinteze ale unei autodefiniri
existentiale care prinde forme generale. Poetul este un pilduitor al unui
destin personal, un glas care încearcă să transmită un mesaj liric
personal.
Halil Hageosai posedă un timbru special în poezia
albaneză, cu pecete personală, elaborat si matur în acelasi timp. Această
calitate, credem, este legată de faptul că autorul debutează cu primele versuri
în anul 1964, predă primul volum spre tipar în anul 1979, obtine
un premiu in 1980, iar prima carte de poezie îi apare în 1992,
pentru a ajunge, anul acesta, la cel de al saptelea volum. Autorul păstrează
coloratura locală si natională prin articularea semnelor poetice de apartenentă
autohtonă ca: Dukaghini, Shtjefën Gjeçovi (Stefan Gheceovi),
Hasi si Gheakova, Drenita si Tetova, Tropoia, Tepelena, Kalabria, Manastiri,
Ianina si Çamëria (Ceamăria). Autorul este absolvent al Facultătii
de Litere din Prishtina. Este presedinte al Uniunii Scriitorilor din Kosovo
(filiala Gjakovë), profesor de limba albaneză si autorul mai multor
volume de poezii. Opera poetică a lui Hageosai este deosebit de bogată, cu
atitudini si registre variate de sentimente, este o poezie autoreflexivă,
întrucît eroul liric i se adresează si păcatului, regretului,
iertării, dorului, milei etc.
Venirea poetului în limba română este un eveniment,
un semnal binevenit, ce preîntîmpină venirea primului volum de
poezie din Kosovo la cititorii români, în acest loc binecuvîntat
de Dumnezeu, unde au văzut lumina tiparului operele renascentistilor si ale
celor mai mari poeti clasici albanezi ca: Naim Frasheri, Asdreni, Lasgush
Poradeci s.a.m.d.