MICRO-ANTOLOGIE SONET / autori români contemporani/
VLAD ZBÂRCIOG
22.XII.1943 (Horodiste-Bălti)
NE TRECEM TOTI SUB ZODIE UMANĂ
Ne trecem toti sub zodie umană
Si tânăr, si bătrân când vreme vine
Ne macină pământul ca o rană
Încât din trup nimic nu mai rămâne.
Pe drumul de lumină si iubire
În Dumnezeu ni-e crezul neclintit.
Dar cine poartă semne în privire
Ca peste vămi să treacă neoprit?
Si cine ar putea învinge timpul
S-ajungă la o nouă înviere?
Dumnezeiasca stare vesnic cere
Să porti neprihănit pe frunte nimbul –
Un foc străvechi ce nu-si mai are schimbul
Învăluit în farmec si mistere…
MI-I SUFLETUL CORABIA LUI NOE
Mi-e sufletul Corabia lui Noe
În care-adun virtute si mister
Coloane-ntregi de îngeri, fără voie,
Se-mbarcă-n ea – vestiti corăbieri.
Ci eu repet în taină rugăciunea
Si simt cum urcă-ncet spre Ararat
Pe apele simtirilor minunea
Spre care Sfântul Duh ne-a îndemnat.
Si-n acest zbor ce-seninează gândul
Sedus de taina clipei în declin
Văd zorii ce tivesc un nou destin
Pentru un neam de glorii, părăsindu-l
Si-ncerc să cred că Domnul nu le lasă
Să ne topim în fum. Ne cheamă-acasă…