Oana ZAHIU
În căutarea ursilor polari
pe strada de lângă biserică
un bătrân mătură frunzele în fiecare dimineată
soarele îsi ascute ghearele pe caldarâm
rapace
ca un cataclism care asteptă
de prea mult timp să-si dezvelească dintii lumii
de la fereastra mea
liniste
îmi place să cred
că plutesc la altitudini uluitoare
enola gay face cu mâna
si lumea se opreste
cu respiratia întretăiată
e doar mănusa aia rosie
aici ne uitam fascinati cum iese abur din gură
de parcă între coaste am fi găzduit tăciuni
eram mici
si eu mândră
de căciula mea cu blănită de iepure
tata trăgea sania
iar umbra lui se înălta până aproape de stele
îmi doream
să am puterea să tin lumea pe umeri
un acrobat păsind gratios
pe coada unei libelule
*
ne-am sărutat aici
scurt si definitiv
inoubliable
si apoi am lăsat să treacă noapte după noapte
lilieci negri prinsi în pletele
unei mult prea frumoase
chiar nu mai tin minte
dacă purtai puloverul acela rosu
îti plăcea atât de mult
iar mie mi s-a asezat un fluture pe mână
trebuia doar
să nu ne miscăm
*
e suficient
să stai la fereastra mea
o mână desenează arabescuri de lumină
si pasărea s-a asezat pe pervaz
un turc cu creastă rosie
decupează soarele
în fanta creată
lumea mea în echilibru
îsi face culcus
prevestind o nouă era glaciară
în care mă voi putea uita în mine
ca într-un glob în care ninge